За минулі вихідні понад 60 людей загинуло на водоймах за даними ДСНС. Лікар Євген Дубровський застеріг українців від необережного відпочинку на водоймах та розповів історію зі свого життя, яка ледь не закінчилася трагічно. ![](https://u.newsua.one/uploads/images/default/96_main-v1721113418.webp)
Про це він
розповів на Facebook-сторінці.
За його словами, він з дитинства любив пірнати в воду, так як виріс біля озера. З кожним роком стрибки у воду ставали небезпечнішими, адже хотілося адреналіну: високі уламки скель у Чорному морі, в кар’єрах, рибацькі місточки.
«Але рано чи пізно це мало статись. Десь у 20-ти річному віці я заліз на перила якогось пароплава, коли був на морі, й стрибнув головою вниз. Під час стрибку підсковзнувся, й у воду ввійшов дуже необережно. Спина неприродньо вигнулась в інший бік, й різкий біль ледь не призвів до втрати свідомості. Оклигав, віддишався. Сильно злякався. Але нічого не сказав батькам. Терпів, й приховував, що щось сталось. Спочатку було навіть боляче ходити. Так пройшов місяць. Потрошку біль зникав, зрештою, все зажило й я відновився. Здається, повезло. Наслідків немає», – розповів медик.
Згодом Дубровський певний час не займався стрибками у воду, або ж робив це з малої висоти. Проте на п'ятому курсі медичного університету, під час практики у відділенні спінальної травми майбутній медик познайомився з хлопцем, чия історія запам'яталася на все життя.
«Я зайшов в палату, й очі молодого хлопця навіки залишились в моїй пам’яті. Він був прикутий до інвалідного візка. Красивий, високий. Але керувати він міг тільки своєю головою. Нижче голови тіло його вже не слухалось. Він зламав хребці шийного відділу та пошкодив спинний мозок, стрибнувши… у воду. Хлопець потребував суцільного догляду. Він не міг нічого сам зробити. І просив тільки одного – щоб йому ввели якийсь препарат, аби він більше не прокинувся. Його життя було суцільним пеклом», – пригадав Дубровський.
Лікар зауважив, що декілька хвилин, проведених біля хлопця, на все життя відбили бажання стрибати головою у воду. Він також навів факт: 90% пацієнтів відділення спінальної травми були постраждалими саме із-за стрибків у воду…
Згодом минуло багато років, і, як розповідає Дубровський, на Коростишевському кар’єрі він вирішив знову стрибнути у воду, «забувши про всі перестороги». Перші стрибки були вдалими, тож він знайшов вищу точку для пірнання.
«Різкий біль в нозі знову повернув всі забуті колись емоції. Лігши спиною на воду та стиснувши зуби, просто чекав, коли пройде шок від нестерпного болю. Вилізши на берег зрадів – ногу не зламав. Лише вивихнув. Виявляється, під водою був непомітний камінь», – пригадав медик.
Як виявилося, місцеві жителі точно знали місце де стрибати, а один крок на півметра в сторону ледь не коштував йому перелому.
«Власний досвід найкращий вчитель… Грізна настанова про стрибки у воду знову нагадала мені, яке крихке наше життя та як бережно треба ставитись до подібних «пригод». Стрибки в воду є дуже небезпечними. Воно того не варте», – підсумував лікар. Євген Дубровський додав, що ціна помилки у таких справах занадто висока.