Занепокоєння, що санкції дозволять Кремлю отримати надприбуток для фінансування війни в Україні, не виправдали себе![](https://u.newsua.one/uploads/images/default/i756567567.webp)
Про це пише
Bloomberg.
Майже повна заборона на імпорт російської нафти до Європейського Союзу остаточно вдарила по нафтових доходах Росії. Раніше Адміністрація США побоювалася, що що санкції щодо морської нафти РФ, призведуть до стрімкого зростання цін. Зокрема, особливе занепокоєння викликала заборона на надання суден і послуг, таких як страхування та фінансування російських вантажів, що переміщуються в будь-яку точку світу.
Для пом'якшення впливу США запропонували обмежити ціни на російський експорт. Вантажі, придбані за ціною, нижчою від обмеження – встановленого на рівні 60 доларів за барель, звільняють від заборони на доставку та послуги.
ВИдання зазначає, що наразі переживати не варто. Останні російські барелі відправилися у порти Європи. Москва втратила на ринку понад 1,5 мільйона барелів на день. До кінця року втрата барелів може знизитися ще на 500 000 барелів на день, якщо Польща та Німеччина виконають свої зобов’язання припинити імпорт трубопровід.
Заборона на імпорт нафти РФ почала діяти у понеділок, 5 грудня, і за п'ять днів майже повного нафтового ембарго ціни на нафту не піднялися, а впали. Станом на 9 грудня базова нафта Brent коштувала нижче 77 доларів за барель і ненадовго впала нижче 76 доларів. Це на понад 14% нижче від максимумів, досягнутих у понеділок після набуття чинності санкцій.
Водночас вартість за поставки сирої нафти РФ впали ще більше. Зазначається, що ключовий експортний сорт нафти Urals переходив з рук у руки трохи дорожче ніж 40 доларів за барель у балтійських портах країни, які залишаються найбільшим місцем збуту сирої нафти. Це приблизно рівень, визначений як беззбитковість собівартості виробництва, і значно нижчий від обмеження ціни в 60 доларів за барель, введеного разом із забороною на імпорт ЄС.
Видання пише, що збереження важливості балтійських портів Росії навіть після того, як вона втратила свій європейський ринок, свідчить про нездатність країни перенаправити нафтові потоки. Єдиний трубопровід до Китаю та російського експортного терміналу на тихоокеанському узбережжі в Козьміно вже заповнений, і єдиний спосіб отримати постачання на останні ринки Росії, що залишилися в Китаї, Індії та Туреччині, — це довгі рейси навколо Європи та через Суецький канал.
Відтак, санкції ЄС не створили дефіциту нафти, а спричинили локальне перенасичення цих ринків.